ANTERIORMENT EN AMERICAN GODS...
No sé com dir-te açò, així que aniré al gra.
La teva dona ha mort aquest matí.
No em miris així, com si estiguessis perdut a la vida.
No fotis, Shadow. No t'ho han dit?
La meva moneda de la sort.
Creus en la vida després de la mort?
Et podreixes. Quan mors, et podreixes.
T'estimo, vida.
No sempre sortirà creu.
Havia sigut un viatge dur cap a l'est, pel pont terrestre des de Sibèria.
Van viatjar entre el fred i les tenebres i van haver de pagar un preu amarg.
Seguint els costums del seu poble,
Atsula va dir el nom del seu bebè...
Aputi.
...per última vegada.
La seva filla no veuria el nou món al que havien viatjat.
No van viatjar sols. El seu déu anava amb ells.
Nunnyunnini.
Però quan van arribar a les noves terres,
el menjar promès no era enlloc.
Atsula va parlar amb Nunnyunnini.
Llavors les barreres entre la gent i els seus déus eren més baixes.
I Nunnyunnini va parlar.
I li va mostrar el que havia de fer,
com ja li va mostrar a la seva àvia
i a l'àvia de la seva àvia.
Nunnyunnini estimava la seva gent i la seva gent l'estimava a ell.
Per això li va doldre haver-li de dir que per escapar de la inanició
haurien de pagar un preu molt alt.
Els déus són grans.
Però la gent és més gran.
Perquè al cor de la gent és on naixen els déus
i al cor de la gent és on tornen.
Els déus viuen i moren.
I, més aviat que tard,
Nunnyunnini fou oblidat per complet.
Hola, vida.
Hola... amor.
Què coi estàs fent aquí?
Tinc fred, vida.
Només estava comprovant que ets real.
Sóc real.
Vine. Seu al meu costat.
Tenim assumptes pendents que hem de parlar.
Tu i en Robbie.
Sí, hi ha això.
També hi ha el miracle que estigui aquí asseguda pòstumament.
És una cosa prou significant que també hauríem de parlar i valorar.
Potser hauríem de dedicar un moment a fer això.
No. Que hagis tornat a la vida?
És el que esperava des que vaig sortir de la presó, d'acord?
Així que no et pensis que res del que diguis o facis, incloent morir-te,
em farà deixar el tema.
Vols parlar de mi i d'en Robbie? Fins on vols saber?
Vols saber-ho tot o vols que t'ho conti per damunt?
Per què no comences a parlar i jo et dic quan parar?
Et vaig dir la veritat quan et vaig dir que t'esperaria.
Crec que sabia que podria acabar sent una mentida,
però em volia oferir el benefici del dubte.
Volia creure que hi hauria una successió d'esdeveniments on no seria mentida.
Estaves a la presó, Shadow.
Quant de temps vas esperar?
Tretze mesos. Més d'un any.
Per què et vas haver de follar a en Robbie?
No ho anava a fer i, llavors, ho anava a fer.
I llavors no ho anava a fer i em sentia orgullosa de no haver-ho fet.
I llavors... es va morir el gat.
I en Robbie va venir i... el vi...
Ja saps què diuen del dol. Al costat de tots els cementiris hi ha un motel.
Quan va passar, ja havia passat i no podíem fer que no passés.
- M'anaves a deixar per ell? - Per en Robbie? Què dius ara?
Ets la meva vida.
T'estimo.
Doncs...
Què va passar?
Què va passar la nit en què vau morir?
Doncs estàvem al cotxe i ell estava empipat.
I vaig decidir fer-li una mamada d'acomiadament.
Una última vegada amb sentiment.
- Així que li vaig baixar la cremallera... - Cagada.
Sí. No cal que ho diguis.
Va fer un cop de volant, es va sentir un cruixit
i el món va començar a girar i a rodar i vaig pensar: "Merda!
Em moriré".
En realitat em feia tot un poc igual.
No tenia por. D'això me'n recordo.
I llavors vaig anar... a un lloc.
I llavors... estava dins d'una caixa.
Em pots portar una cigarreta, vida?
Crec que m'ajudaria a calmar-me.
Potser t'ajudaria a calmar-te a tu també.
- Laura? - Sóc aquí, vida.
He pensat que estaria bé ser càlida al tacte.
Per si per casualitat estaves pensant en tocar-me.
O en fer-me un petó.
No vull que facis un petó a uns llavis freds.
Què passa?
Que normalment quan algú es mor, sol quedar-se soterrat, això passa.
Sí, vida? Jo abans pensava com tu, però ara no n'estic tan segura.
Potser.
Què passa?
Ei, més a poc a poc.
Com?
No em fa gust de res.
No m'està fent res, de cap de les maneres.
Me'l vols posar?
Quan et vaig trucar, l'últim cop...
Tenia el pressentiment que no et tornaria a veure.
Crec que sabia que anaves a morir.
Tenia la sensació que alguna cosa anava malament.
Ara mateix una tempesta recorre el país i no hi ha res que sembli anar bé.
Em sembla que això va bé.
Tu i jo... Pot anar bé.
És clar que hi ha coses al nostre matrimoni
que haurem d'intentar solucionar.
Com el fet que estiguis morta?
Això ho he assaborit. Ho he sentit.
He... He notat alguna cosa.
M'he sentit... viva.
Sembla que estic viva?
- Sí. - Molt bé.
Saps què?
No sé gaire coses més que quan estava viva.
I crec que el que sé ara que abans no sabia,
no ho podria explicar.
Però el que sí que sé és que t'estimo.
M'he hagut de morir per saber quant t'estimo, però... t'estimo molt.
T'has clavat en un embolic estrany de collons, Shadow.
Jo estaré pendent de tu.
- Per cert, gràcies pel regal. - Quin regal?
La moneda.
Conec algú que està buscant aquesta moneda.
Doncs no l'aconseguirà. Ara és meva.
Encara ets la meva vida?
No. Ja no.
Encara estàs despert?
- Això sembla. - Jo també. No puc dormir.
Els últims esdeveniments han conspirat en la nostra contra i necessito una copa.
Un home pot admetre això, oi?
Ja... Tinc moltes ganes d'anar al llit i deixar enrere el dia d'avui.
Au, va. Una copa. Això no és veritat. Cinc, sis.
Ara no és el moment.
Shadow, segur que tens preguntes. I si no les tens, les hauries de tenir.
De què fa olor? De pixat de gat i neteja-forns?
Sí que tinc preguntes. Estic fent una llista, una de ben llarga.
Però ara mateix necessito consultar amb el coixí tot el que he vist.
Ja veig que has vist alguna cosa.
Les mans on les pugui veure. Ja.
Tinc les mans just aquí, senyora.
No ha tardat gaire. El de la condicional diu que fa sis dies que va sortir.
- Què passa, senyora? - Que estan arrestats.
Puc preguntar per què?
Robatori a un banc.
Merda.
Per què havies de ser tu, maco?
Què vols?
Tens un problema d'imatge.
Has de pensar en la teva marca.
En com vols que et vegi el món.
En com vols que et vegi el senyor Món.
Et van manar que fessis unes preguntes i vas penjar un negre d'un arbre.
Tens el senyal i el cable, però el circuit no et funciona.
Em va tocar els ous. Li vaig dir que no em toqués els ous.
Mira'l ell, fotent-li una pallissa a qui no tocava.
Ets un bon noi, però no se't dóna bé la gent que no coneixes.
Demana perdó.
Sisplau, transmet les meves més sinceres disculpes al senyor Món.
El senyor Món no vol les teves disculpes.
Però sí que voldria que transmetessis les teves disculpes a en Dimecres
i al seu home, en Shadow Moon.
M'estàs prenent el puto pèl?
El Sr. Món espera que les teves disculpes siguin igual d'autèntiques
que les que li dirigiries a ell.
Està deixant que l'antigalla se'n surti amb la seva.
És perillós saber què trama el senyor Món.
En Dimecres s'estava ofegant.
L'espurna estava minvant.
I llavors arribes tu i intentes apagar el foc amb gasolina.
En Dimecres està buscant monstres. Putos Pokémon. Està reclutant.
El martiri és una ferramenta de reclutament molt popular.
I ara hem de desactivar el detonador d'aquell malparit
abans que tot ens exploti a la cara.
Demana perdó.
Estàs flipant si creus que deixarà estar
el que sigui que està fent a canvi d'una disculpa meva.
Estàs flipada de collons.
La gent ja fa temps que flipa.
Jo hi era quan els marcians ens van envair el 1938.
Quin pànic. Un pànic poderós.
Ara hi ha extraterrestres esperant al cel.
Van creure que era veritat i ho va ser.
- No s'ho va creure tothom. - No calia que s'ho cregués tothom.
Tan sols els suficients.
Això és el que necessita el senyor Dimecres: els suficients.
Potser només li'n cal un.
El seu cap sembla no tenir carnet, ni antecedents, ni tan sols nom.
Però vostè ho té tot, senyor Moon. Sobretot antecedents.
- Advocat. - Perdoni, no l'he sentit.
Segurament s'estarà preguntant com és
que dos agents de poble l'han detingut a aquell motel
per un delicte comés, fixi's bé, a dos estats de distància.
És una molt bona història. Tan sols ha de preguntar.
Un advocat, sisplau.
Pensava que anava a dir alguna cosa.
Llavors aquest home, Moon, li va robar?
Em va segrestar.
El va treure de la residència Aged Oaks on viu?
Què? Oaks? Sí...
No, allà no hi ha sorra. Jo visc a la platja. Sempre hi he viscut.
Ens agrada anar a pescar, a mi i als nois, sap?
A la meva dona no li agrada gens. Li agrada el peix i el vi, però pescar no.
Per què no comencem per com es diu?
"La senyora vida està florint.
La mort està per tot arreu, persistent.
Una és l'ocupant de l'habitació. L'altra és el rufià de l'escala".
Mira, ho entenc. Surts fa una setmana.
Coneixes a un estafador amb experiència que sembla saber què fa.
El paio t'ofereix un treball, una oportunitat per aprendre.
Però crec que aquest cap teu ha fet empipar uns peixos grossos.
I, t'ho creguis o no, tot això t'esquitxarà.
Advocat.
- Què feia a Chicago? - Si li ho contés, no em creuria.
Intenti-ho.
Chicago. Tota la veritat i res més que la veritat.
Si pot...
Déu volent.
Estava reclutant un déu de la mort, cansat però vital,
per a una guerra amb els nous déus, que li tenen tanta por
com m'haurien de tenir a mi, però que encara no me'n tenen.
No ets cap babau. Potser ets intel·ligent i tot.
Ho entenc i ho respecto.
En qualsevol altre cas, faries el que has aprés de l'experiència.
La raó per la qual espero que te'n surtis del guió és
que crec, i ho crec fermament, que aquest no és un cas com els altres.
Així que pren-te el teu temps per considerar respondre'm a la pregunta
abans de dir allò que anaves a dir. D'acord?
El teu cap té enemics?
Advocat.
T'ho pregunto perquè una pista anònima
t'ha deixat a la nostra porta, embolicat amb un llaç i tot.
Però no ha sigut el típic "He vist algú que s'assembla al paio
que surt a la tele a la gasolinera".
Això va ser... diferent.
Vaig rebre un puto paper per un fax que no s'engegava des de...
No sé... Des que s'utilitzaven els fax.
I al fax hi havia la teva localització, les teves coordenades de GPS,
i la marca, el model, el quilometratge i la matrícula del teu Cadillac.
Per molts elogis que pugui rebre per enxampar-vos per la merda del banc,
això no és ni la meitat d'interessant que el que poden revelar els detalls.
Si m'ajudes a desxifrar-los, t'ajudaré a sortir d'aquí.
L'escolto.
Bé, el leprechaun ha estat en contra d'això des del principi,
però juga amb un desavantatge: que és un puto imbècil.
En Nancy ve de la posició privilegiada que tenen
els que no tenen absolutament res, cosa que normalment em faria dubtar,
però he d'admetre que veure el meu amic amb la soga al coll...
Vet aquí el que va passar: dos policies de camp, a la temporada del gall d'indi,
i l'empresa que va desenvolupar la tecnologia per trobar Osama
ens deixa informació sobre dos estafadors desconeguts.
Teniu enemics molt extravagants.
Advocat?
Quina és la pregunta?
Tinc curiositat. M'agradaria saber el que saps.
Jo crec que no.
Sóc una nena gran. Puc cometre les meves pròpies errades.
- M'està oferint alguna cosa? - Potser.
Vull marxar d'aquí. Aviat.
Has d'anar a algun lloc?
L'Agència Federal de Presons ens ha dit que la teva dona ha mort fa poc.
Es pot aconseguir que el fiscal sigui indulgent per això.
Perdre la dona... deu ser complicat.
Ets la dona. Ets la dona morta.
Dóna'm la meva puta moneda, dona morta.
Voldràs dir la meva puta moneda.
Els morts no poden posseir res.
Per això Déu va crear les últimes voluntats i els testaments.
I crec que els teus no incloïen la meva moneda de la sort.
- La meva moneda de la sort. - Hòstia.
Me la va regalar el meu home.
Em cago en els seus ulls negres. I una merda regalar!
No era d'ell perquè la regalés. Li vaig donar la moneda que no era.
No havia de ser aquella moneda. És una moneda per a la reialesa.
És una moneda que li donaries al rei d'Amèrica
i no a un imbècil de merda com l'imbècil de merda del teu marit.
Torna'm la meva puta moneda!
No.
Si me la dones, no em tornaràs a veure. T'ho juro per Bran, d'acord?
T'ho juro pels anys que vaig passar als putos arbres.
Dóna'm la meva moneda, imbècil!
Ara et faré unes preguntes i vull que siguis sincer.
Però si noto que no ets sincer, et fotré un cop de peu als ous.
I l'últim cop que li vaig fotre a algú als ous,
el peu no es va aturar fins que no va arribar al coll.
Com vas conèixer el meu marit?
Em van dir que anés a un bar i que em barallés amb ell.
Volia veure de quina pasta estava fet.
Qui volia? Parla.
Grimnir! Ell li diu Dimecres.
És un déu.
- No em creus? - No, no. Ho estic assimilant.
Què més et va dir que fessis?
- No te n'hauries de refiar, d'en Grimnir. - Dimecres.
- No te'n refiïs d'ell. - No em cal.
El teu home se'n refia i no hauria de refiar-se'n.
Au, dóna'm la meva moneda.
Ei, en tinc més.
Te'n donaré una altra.
Igualeta.
Què coi! Te'n donaré una pila.
- Igualetes? - Igualetes.
Crec que cap d'aquestes monedes farà el que fa la meva.
No pots agafar-la. Te l'he de donar voluntàriament, oi que sí?
Sí.
Doncs estàs fotut.
No te la penso tornar.
Crec que no recuperaràs la teva moneda mai. Mai per mai.
Mai de la vida.
Mai de la vida no.
Tard o d'hora et caurà la carn, dona morta.
Serà aviat si continues remullant-te en aigua calenta.
Tot el teixit conjuntiu que et manté sencera es liquarà.
Un dia d'estiu calorós i humit estaràs cuinant
i la pell se't desenganxarà dels ossos.
I quan això passi, et clavaré la mà per les costelles
i agafaré la moneda com si fos una baia.
Quiet! Mans enlaire!
No està morta.
Ho veieu?
Ets una malparida. Ets una puta malparida, dona morta.
Ets una malparida, dona morta!
És lleial.
Parleu d'allò que hageu de parlar.
I després m'ho conteu.
Jo no he de parlar de res.
I ara ha de parlar d'alguna cosa?
Us deixo sols.
Què coi estàs fent?
Si no sortim aviat, trauran dos cadàvers d'aquí.
Aquestes fotos són una visió divina del món molt particular.
- Com has fet això? - Veus aquesta aranyeta?
És un amic meu.
L'agent tenia raó, oi? Algú important va a per tu.
Tens por. Pensava que no et feia por res.
Qui ets?
Qui va a per tu?
Algú a qui no hauries de deixar que et veiés si no estàs preparat.
I Love Lucy?
Com collons estàs flotant en l'aire?
Feliç aniversari, senyor president.
No, no. Ets... Surts a la tele. Ets en blanc i negre.
Sóc igual de vívida que la història que ara us contaré.
Aquesta es va rodar en magnífic tecnicolor.
De pin-up a tot color a llegenda del cinema i, després, a assassinada.
No us cregueu el que diuen d'una sobredosi accidental.
L'última cosa que vaig veure des del terra del bungalou de Brentwood
va ser un espia de la CIA clavant-me una agulla al globus ocular,
per por que tragués els drapets d'en Kennedy al sol.
No és meravellós?
- No tenim res a veure amb vosaltres. - Ara per ara no.
Volem que això canviï.
És igual de fàcil enamorar-se d'un home ric que d'un home pobre.
No, no. Això no és real. Han reprogramat la realitat, oi?
Digues que no és real.
Senyor Dimecres.
Ja era hora.
Primer de tot li he de demanar disculpes. He sigut molt desconsiderat.
Fa anys que hauria d'haver contactat amb vostè.
Però, sent-li sincer, no el veia.
Almenys no clarament, no com el veig ara, en persona.
És molt important.
És un plaer conèixer-lo.
- Ens coneixem? - No parlis amb ell.
No li diguis ni una paraula. No li diguis res.
No tens perquè.
Ja et conec.
- No, no em coneixes. - I tant que sí.
Ets una persona. Jo conec a les persones. Ho sé tot sobre elles.
Tens un nom: Shadow Moon.
Tens un grup sanguini i un malson recurrent.
B+ i un hort d'arbres fruiters ple d'ossos.
Prefereixes el suís al cheddar i odies que les pues de dues forquilles es toquin.
I aquesta és la cara que fas quan et masturbes.
La mateixa que la teva mare, que va tenir 86 companys sexuals.
Tot allò que ocorre es grava, es guarda i es recorda.
El llibre de la vida.
Ja. Sí.
Encara està empipat?
Ho sento. Perdona per haver-te linxat.
Penjar a un home negre va ser de molt mal gust.
Hi ha una mica d'embolic i de tensió amb el tema racial a Amèrica
i no vull alimentar aquesta atmosfera d'odi.
T'agradaria apallissar-lo una mica? Treure-li les dents d'un cop de puny?
No.
Me n'alegro que ho hagem solucionat.
Com un papa del Renaixement, jo t'absolc. Ja pots seure.
Tens alguna cosa a dir-li.
La tecnologia evoluciona. Tots evolucionem.
Senyor, seria tot un honor evolucionar amb vostè. Jo el puc ajudar.
El vull ajudar a influir comportaments, opinions i creences com no s'ha fet mai.
El volem ajudar a trobar el seu públic.
Ho veu? No hem vingut a discutir.
Així que m'estàs oferint una treva.
Una treva implica que estàvem en guerra.
Potser vostè sí que ho estava, però jo no.
No és una treva. És...
- Una unió. - Sí. Una unió.
Com el xampany i les patates fregides.
Heu provat mai a sucar una patata fregida en xampany?
És una meravella.
No li agradaria millorar? Un nou vostè amb essència de llimona?
Jo ja estic bé com estic. Milloro amb els anys.
I tant que sí, i aquesta és la raó per la qual mereix veure's inclòs.
- Tothom té un lloc al món. - Amb tu?
- Per això em diuen senyor Món. - I si no hi estan d'acord?
Ho entenc. De veritat que sí.
És un individualista. Individualisme a ultrança.
Això ja no funciona.
Les marques. Per suposat.
Una heurística útil.
Però, en definitiva, qualsevol cosa és la interrelació de tots els sistemes.
Un únic producte, fabricat per una única empresa
per a un únic mercat global.
Picant, al punt o amb retallons.
I tant que poden triar. I tant que sí!
Però estan comprant salsa.
Ensenya-li-ho.
El satèl·lit Odin.
Que s'enviarà a Corea del Nord el mes que ve.
Imagini-s'ho.
Llamps caient del cel en forma de míssils d'alta precisió guiats a distància.
S'ho pot creure? 24,9 milions de persones.
Sabran el seu nom en un tres i no res.
Una marca renovada. I això és només el principi.
No haurà de robar, ni estafar, ni viure sense res, ni fer-se vell.
S'han acabat els motels i les autovies.
Un lloc en el demà, ara mateix i per sempre.
El nou Valhalla.
No és meravellós?
Una ostra.
Dintre de cada perla hi ha un molest gra de sorra. Aquest sóc jo.
Si no, no hi seríeu aquí.
Com una ostra, m'esteu intentant cobrir
amb alguna cosa delicada i brillant,
que quedaria bé en un collar. Però dintre de la closca,
aquella cosa bavosa només vol que li treguin allò raspós.
Tu li'n dius unió. Jo li'n dic exili.
No és culpa nostra que hagin trobat una altra manera de passar el temps.
Això és tot el que feu: fer-los passar el temps.
Nosaltres els donàvem alguna cosa a canvi. Els donàvem sentit.
Doncs torni'ls-ho a donar.
Marxa?
Després d'una bona frase.
Era una bona frase.
Està aquí. Ja el té.
L'està deixant marxar. Sempre el deixa marxar.
Li estic donant l'oportunitat de considerar-ho.
Per què? Ja el té.
Aconsegueixi un "sí" o mati a aquest imbècil. Soterri'l...
Aquest home té més anys que els que tu compliràs mai.
Té saviesa i coneixement, que són dues coses diferents.
Cosa que sabries si tinguessis alguna de les dues.
Aquest home mereix el nostre respecte.
A la merda el respecte.
Un obsequi per a tu.
Contarem aquesta història, Shadow.
Tu la pots contar com vulguis o com no vulguis.
No sóc l'enemic.
Això ha sigut real?
Acaba de passar?
Encara està passant.
Quina història contaran aquí?
La que ells vulguin.
POLICIA DE BELLEFONTAINE
Ve algú.
Control de comunicacions. Parla Cassius PD 6651. Comprovació de radio.
Fot-li.
Molt bé.